Drivhuseffekten tager livet af mig.
Nu er det for varmt, og istiden var for kold.
Du er da heller aldrig tilfreds med noget.
Jo, nu er jeg.
Nej, du. Mig fanger du ikke.
James, ikke løbe. Du kender reglerne.
Hvad vil du gøre ved det?
"Hvad vil De gøre ved det?" Det handler om respekt.
Vandbombe!
Sammy, du har lige spist. Vent en time. Hector, nej, ikke tisse her.
Okay, der er fint nok. Ashley, hold op med at pille...
Fastelavn!
Hallo! I skal da holde jer for øjnene.
Okay.
- Det er min tur til at slå ham. - Det er min.
Ming
Hov, der er jo ikke noget slik indeni.
Kom, vi begraver ham.
- Har I fået lov til at tortere dovendyret? - Du hæmmer altså deres kreativitet.
Hej, Manny, Diego, mine drenge fra dyreriget.
Kan I lige give mig en hånd?
Jeg har startet min sommerlejr. "Campo del Sid." Det betyder Sids lejr.
Tillykke. Nu er du idiot på hele to sprog.
Ikke foran b-r-ø-n-e-n-e. De er helt vilde med mig. Ikke, Billy?
Pas på, jeg ikke æder dig.
Barnestreger. Sådan er børn jo.
Jeg har sagt det før. Du er ikke talent for at have en lejr.
Hvad har børnepasning med talent at gøre?
Børnene ser da op til mig. Jeg er deres forbillede.
Ja, det kan jeg se.
I tror heller aldrig, jeg duer til noget, men jeg er medlem af flokken.
Jeg startede flokken, så I har bare at vise mig lidt respekt.
- Hold nu op. - Vi lavede jo bare sjov.
- Lad os lege sæt-halen-på-dovendyret. - Ja!
Jeg duer til ting.
De gider slet ikke vise mig respekt.
Jeg skal vise dem, skal jeg.
Og til sidst fandt grisen sin mor.
Og de levede lykkeligt til deres dages ende.
- Flot klaret. - Jeg har et spørgsmål.
Kunne den lille gris ikke blive hos kaninerne?
Nej, han ville hjem til sin familie.
Han skulle da hen til pige-grisen. Det er en bedre historie.
Jamen så gør han det, når du fortæller historien.
Lille gris er nedsættende. Teknisk set hedder det et svin.
Fint. Det lille svin tog hjem til sin mor, det store svin.
Det var derfor, jeg sagde "lille gris".
Kan grisen have en spiseforstyrrelse? Så kan vi forholde os til ham.
- Kedeligt. - Det er ikke troværdigt.
- Spiser grise deres unger? - Dårlig slutning.
Jeg kan godt kaste op nogle gange.
De levede lykkeligt til deres dages ende. Bedre bliver det da ikke.
En stor, lykkelig familie. Sådan skal det jo være.
Hvor er din store, lykkelige familie?
Og så spiste den sultne tiger de små, næsvise børn.
- Er du okay? - Ja. Hvorfor det?
- Jeg troede bare... - Snip, snap, snude...
- Løb for livet. - Hvor skal alle nu hen?
- Verden går under. - Hvad snakker du om?
Fast Tony siger, verden bliver oversvømmet.
Jeg har her et redskab, der er så fantastisk, at det kan trække ilt lige ud af luften.
Kom nærmere.
Undskyld, men har De gæller?
Så De kan ikke trække vejret under vandet?
Min assistent vil nu demonstrere.
Hej, jeg kan lugte havet.
Hvad laver du? Nu kan jeg ikke sælge den.
Du trækker vejret gennem munden, din ged.
Med designet og den robuste konstruktion kan I trækker været i mange æraer endnu.
Resultatet kan naturligvis variere.
Hvorfor skræmmer du alle med alle den dommedagssnak?
Jeg prøver bare at tjene til føden.
Vejrudsigten.
Femdagsprognosen siger svær oversvømmelse og verdens undergang!
Med en lille chance for spredt sol sidst på ugen.
I skal ikke lytte til ham. Tony ville sælge sin egen mor for en vindrue.
Er det et tilbud? Eller nej, det ville jeg da ikke.
Har du ikke hørt det? Isen smelter.
Se på jorden, den er dækket af sne og is.
Det var den for 1000 år siden, og det vil den være om 1000 år endnu.
Det er ikke for at tisse på din sukkermad eller noget,
men er mammutter ikke nærmest uddøde?
- Hvad snakker du om? - Om at du er den sidste af din art.
Du har myreånde.
Pyt med det. Hvornår har du måske set en anden mammut?
Du skal ikke tage dig af ham.
Mammutter er ikke uddøde. Vi er Jordens største dyr.
- Hvad med dinosaurerne? - De blev lidt for kække og fik fjender.
Se. En eller anden idiot tager Opsprætterbanen.
Sig lige, at det ikke er vores idiot.
Okay, jeg tæller til tre, og så hopper jeg.
En,
to...
Sid, du rører dig ikke! Vi kommer derop nu.
Hop! HOP-u
Undskyld.
To og tre tusindedele, to og fire tusindedele...
Sid, hvad laver du? Kom så ned derfra.
Jeg vil være den første, der springer helt herfra.
Og så er I nødt til at vise mig lidt respekt.
Den eneste respekt, du får, er respekten for de døde.
Manny, så dum er han da ikke.
- Men jeg har jo taget fejl før. - Geronimo!
Hej, pas på.
Jeg kan ikke få vejret. Jeg har vist lige hostet min milt op.
- Diego, træk lige kløerne til dig. - Nå ja. Undskyld.
Hvis ikke jeg kendte dig bedre, ville jeg tro, du var vandskræk.
Så det er godt, jeg kender dig indgående.
Hej, venner.
Tony havde ret.
Det hele smelter.
Her bliver oversvømmelse. Vi må advare dem.
Måske kan vi hurtigt udvikle os til at leve i vandet.
- Du er så genial, Sid. - Bare kald mig Sild.
Det her er bare en losseplads. Tænk, at jeg bor her.
Hvad?
Glem stråene og lad mig præsentere jer for den revolutionerende... bark!
- Den bærer så godt, den faktisk flyder. - Nu skal du se, hvad der også kan flyde.
Okay, det må I selv om.
Se? Det er præcis det, jeg taler om.
Store kugler af behåret lava på størrelse med mammutter lige fra himlen.
Gå hjem og træk vejret gennem et strå!
- Hør nu! Han har ret med oversvømmelsen. - Har jeg? Ja, det har jeg.
Vent. Du sagde, der ikke blev oversvømmelse. Hvorfor skulle vi lytte til dig?
Fordi vi så, at dæmningen er ved at revne, og det hele vil stå under vand.
Der bliver oversvømmelse. Og det sker snart.
Se jer omkring. Dalen er skålformet.
Skålen bliver fuld. Der er ingen udvej.
- Hvad skal vi gøre? - Medmindre I når til dalens ende.
Der er en båd. Den kan redde jer.
- Jeg kan ikke se noget. - Men I skal skynde jer.
Jorden smelter, vandet buldrer, klipper smuldrer.
Overlever I det, skal I løbe om kap med vandet,
for om tre dage når vandet gejserområdet.
Men det er også godt nyt.
Jo flere af jer, der dør, desto mere mad er der til mig.
Jeg sagde ikke, det var godt nyt for jer.
Han var nok en rigtig vellidt elev i skolen.
Det var pokkers.
Okay, I hørte den væmmelige grib. Lad os komme af sted.
Manny, tror du, at der er en båd?
Jeg ved det ikke, men om et par dage vil alt stå under vand her.
Hvis der er håb, findes det den vej.
Kom så.
Væltet skjolddyr i overhalingsbanen. Der er trafikprop så langt, øjet rækker.
Og det kan være en dødsulykke.
Helle for låret.
Kom så, alle sammen. Nu går vi. Kom nu. Ind med jer.
- Kom så, bedstefar. Kom nu. - Vi skal af sted.
Jeg tager ingen steder. Jeg blev født i det her hul, og her vil jeg dø.
Skal vi have alt det skidt med?
- Det har de sikkert også, hvor vi ender. - Det var en gave fra min mor.
Okay, videre.
Manny, jeg har lige hørt, du er ved at uddø.
Hej, hvis du får styr på hygiejnen, kunne du kaste dig over pli.
- Jeg er ikke ved at uddø. - Se, børn. Den sidste mammut.
Sådan en ser I sikkert aldrig mere.
Der kan du se.
Okay, en, to, tre... Hvor er James?
Stu. Kom så, Stu.
Kom, vi skrider fra køleboksen.
Vær den første i dalen med egen campingvogn.
En elefant kom marcherende...
- Hold mund, Sid. - Okay.
Hold op med at synge.
Hvis du er ved at uddø og alene, Så klap nu...
Jeg sætter mig på dig igen, og denne gang dør du.
Nå, så du er ikke meget for musik og sang.
Hvad, hvis du har ret? Hvad, hvis jeg er den sidste mammut?
Manny, se dog på den lyse side, Du har jo os.
Ja, det skal fedt hjælpe.
- Mammutter? - Jeg vidste, jeg ikke var alene.
Jeg kunne mærke det.
Uddød? Ha! Kom.
Han fører med en sabeltand. Nej, nu er den en stødtand.
Og han slår Diego, da han runder hjørnet.
Undskyld. Min mave hader mig.
Det er lige til at uddø af.
Føl'-
Jeg vil gerne være lidt alene.
Gå bare i forvejen. Jeg indhenter jer.
En er i sandhed et ensomt tal.
Fede pusterør.
Sejt.
- Du kan ikke ramme, du kan ikke ramme... - Jeg fanger dem.
- Hvilken ende er op? - Jeg ville også gemme det fjæs.
- Hej, grimme. - Den skal jeg sidde på.
Jeg fik dig.
Okay, her kommer jeg.
- Sid. - Hvad?
- Flot forbier. - Dæk din side.
- Den var der næsten fart på. - Smil.
. Flyt dig. - Hej.
Herovre.
- Giver I jer? - Aldrig.
Sejt.
Nu skal de få.
Hvis nogen spørger, var der 50 af dem, og det var klapperslanger.
- Her, misser. - Det var vist en fejl, I slyngler.
Slyngler?
Diego, det er jo pungrotter.
Vi trækker os!
Så er det vist kun dig og mig.
Jeg vidste det. Jeg er ikke den eneste.
Alle og enhver kan da falde ned fra et træ, men de indrømmer det bare ikke.
Vent. Hvad?
Nogle af os har lidt svært ved at holde fast.
Vi er jo ikke flagermus. Vi har ikke vinger til at holde os deroppe.
Du sad altså i træet, fordi...?
Jeg ledte efter mine brødre. De laver altid ballade.
Brødre? Er der flere end dig?
Ja da.
- Der er masser af os. - Hvor?
Alle vegne. Under sten. I huller i jorden.
Men vi kommer kun ud om natten, så fuglene ikke tager os.
Hjælp!
Barber mig og kald mig muldvarp. Du har fundet en til mammut!
Hvor? Vent lidt. Mammutterne er da uddøde.
- Hvorfor glor I på mig? - Det ved jeg ikke. Fordi du er en mammut.
Mig? Det er jo latterligt. Jeg er ingen mammut. Jeg er et pungdyr.
Ja, den er god med dig. Jeg er et firben. Det er min ven, grævlingen.
Og min anden ven, næbdyret.
Hvorfor skal jeg være næbdyret? Det kan han da være.
- Skal du have hjælp, søs? - Søs?
Nemlig. Det er mine brødre. Pungdyr, pungdyr, pungdyr.
Der er vist ikke blade på kronen af hendes træ, du ved...
Du kan ikke være kræsen, når du er ved at uddø.
Hun kunne da komme med os.
Er du tosset? Nul, putte.
Okay.
Manny beder mig spørge dig, om I vil flygte fra oversvømmelsen med os.
- Så hellere være død. - Det kan godt ordnes.
Sjovt. Lad mig lige tale med mine brødre.
Ellie, er du tosset? Vi skal da ikke med dem.
Vi kommer aldrig frem til tiden, hvis vi kun går om natten.
De kan beskytte os ude i det fri. Hvad siger I til det?
Hvorfor inviterede du dem?
Fordi I måske er de sidste to mammutter.
- Han siger noget. - Har jeg måske indrykket en kontaktannonce?
Mine brødre og jeg vil meget gerne med jer.
Hvis I er søde ved os.
Der kan du se. Det er det stikmodsatte af sød.
Måske snupper vi en snack, før vi går videre.
Er du ude på skrammer? Bare kom an.
Banzai!
- Jeg har dem. - Tilbage.
Ved du, hvad det bedste er? Vi er fulde af baciller.
Takket være Sid skal vi nu rejse sammen.
Og uanset hvad, skal vi være én stor, lykkelig familie.
Jeg er faren, Ellie er moderen.
Og Diego er onklen, der æder børnene, der går mig på nerverne.
Lad os komme af sted, før jorden forsvinder under vores fødder.
Jeg troede, at tykke fyre altid var muntre.
Jeg er ikke tyk. Det er pelsen, der får mig til at se stor ud.
- Den er puffet. - Okay.
Han er tyk.
At flygte fra oversvømmelsen er et perfekt tidspunkt at slanke sig på
med Fast Tonys Katastrofekur.
Frue, du ligner et stort, tykt, behåret bæst.
- Ville du gerne tabe et ton eller to? - Det ville jeg!
Du skal ikke lytte til ham, Vera. Du er slank som et siv.
Jeg har også den perfekte kur for svagtseende, blinde ven.
Vi kommer aldrig frem i den fart.
Ellie, det er okay. Bare smid kamuflagen. I er i sikkerhed.
Okay. Sikkerhed? Den er god med dig.
Crash, Eddie, tjek det lige.
- Hvad så? - Der er fri bane.
- Forstået. Skifter og slut. - Forstået, skifter, Victor...
- Venner. - Fri bane.
Høg-
- Hvad laver du? - Spiller død.
- Manny, hvorfor gør du ikke det? - Fordi jeg er en mammut.
Men du gør det da for en godbid, ikke?
Er den væk?
I er i sikkerhed. Op med jer.
Pyha!
Høgen kunne have dykket ned og snuppet mig til aftensmad.
Det er sådan, vi mistede fætter Wilton.
Jeg har superondt af dig. Det har jeg altså.
Tænk at være den sidste af sin art.
- Jeg er ikke den sidste. - Din tapre, tapre sjæl.
Nemlig. Du skal ikke opgive håbet.
Se lige vores fodspor.
De har samme form.
Hvordan ved jeg, det ikke bare er dine fodspor?
Jamen...
Så se vores skygger engang.
De passer sammen.
Du har ret. De er helt ens.
Du må være halvt pungdyr.
Det kunne du tænke dig.
Der er hele kontinenter, der er hurtigere end dig.
Vi skal indhente de andre.
Hov. Hold lige op.
Bare græd snot, din tudende tiger. Mor dig dog lidt.
Isen er tynd nok, uden at I to slider på den.
Kom nu, Diego. Nok er isen tynd,
men den kan sagtens bære ti ton mammut og ni ton pungdyr.
Pattedyr overbord.
Ellie, op med dig. Spiller du død, dør du.
Se på mig.
Kom, Diego. Kom nu.
Det svider måske lidt.
- Hvad i hele dyreriget var det dog? - Det ved jeg ikke.
Fra nu af rejser vi til lands. Til vands er ikke sikkert.
Det var det tapreste, jeg i mit liv har set.
- Det var ikke noget. - Det er ingen kompliment.
For pungdyr er tapperhed for dumt.
- Ja, vi er nogle krystere. - Rene bangebukse.
Mammutterne uddør, fordi de er truede.
Måske skulle du stikke af lidt tiere.
Du siger noget. Tak for rådet.
Selv tak.
Er hun ikke for meget? "Tapperhed er dumt. Måske skulle du stikke af lidt tiere."
Hun er irriterende, stædig og snæversynet.
Du kan lide hende.
- Nej, jeg kan ej. - Bare rolig. Min mund er lukket med syv segl.
- Også om dig. - Hvad mener du?
Ja, at du ikke kan svømme.
- Det er jo latterligt. - Fint. Men vores verden er ved at smelte.
Du bliver nødt til at se frygten i øjnene før eller siden.
Vi er der næsten.
- Okay. Er du klar, Eddie? - Klar.
Vi ruller.
Vent på mig.
Ingen bremser. Jeg ruller. Vi ses på den anden side.
Er du sikker på, hun er noget for mig?
Ja. Hun er tonsvis af sjov, og du er slet ikke spor sjov.
Hun gør dig fuldkommen.
Ja!
Hej, Manny. Træk lige træet tilbage og skyd mig ud i søen.
- Nej. - Gør det nu.
- Vil du imponere hende med den holdning? - Jeg skal ikke imponere.
Hvorfor vil du overbevise hende om, at hun er mammut?
Fordi det er hun. Jeg blæser på, at hun siger, hun er et pungdyr.
- Man kan ikke være to ting. - Tværtimod.
Sig det til oksefrøen, spurvehøgen og skovduen.
Han opgiver aldrig. Det er lettere for alle, hvis du bare giver digt.
- Hvad skal jeg da gøre? - Træk i træet og skyd mig ud i søen.
- Jeg ved ikke rigtigt... - Er du for dum til det, spørger vi Ellie.
Nej. Jeg kan godt.
Ja, kom så.
- Har du prøvet det før? - Ork, ja. Masser af gange.
Længere, længere, længere.
Perfekt. Skyd!
Ja, jeg kan flyve!
- Crash, er du okay? - Hvad skete der?
- Manny skød ham ud af et træ. - Hvad tænker du på?
- Han sagde, han kunne. - Og du lyttede til ham?
Crash, hvad du end gør, så vend dig bort fra lyset.
Kan jeg hjælpe?
Du har gjort rigeligt.
- Er du så glad? - Crash, du må ikke forlade mig.
Hvem skal så passe på mig?
Hvem skal være min kaos-kompagnon?
Hvem skal rulle sig i møget med mig?
Møget? Er der møg?
- Vent. Mine ben. Jeg kan stå. - Han kan stå.
- Jeg kan løbe. - Han kan løbe. Det er et mirakel.
Halleluja.
Hvad skal jeg sige? Sådan er drenge. De gør livet til et lille eventyr.
I er bare så døde. Tak, fordi I gjorde mig til grin.
Ikke ansigtet.
Ellie, også mig.
Hun er ikke så ringe endda.
Tosset og forvirret, men sød.
Og hvad så?
Hvorfor holder du dig tilbage?
Min familie.
Sådan en kan du få igen nu.
Nej, Sid. Jeg kan ikke.
Bare tænk over det. Hvis du lader chancen gå fra dig,
lader du hele din art forsvinde, og det er da egoistisk.
Jeg tror, jeg er ved at trænge igennem til ham.
- Vent. Jeg har jer. - Dit drys.
- Vil du have en hånd? - Nej. Jeg skal bare have pusten.
- Du sidder fast. - Nej, jeg gør ej.
Okay, så lad os gå.
Det kan jeg ikke.
Jeg sidder fast.
Tror du ikke, det er lettere at løfte dem sådan her?
Her har jeg været før.
Inderst inde vidste jeg godt, jeg var anderledes.
Jeg var lidt større end de andre.
Okay, meget større.
Nu forstår jeg, hvorfor pungrottedrengene ikke kunne lide mig.
Det er trist for dem, for fra en mammuts synspunkt er du...
- Du ved. - Hvad?
Lækker.
- Er jeg? - Ja.
Hvad er der lækkert ved mig?
Det ved jeg ikke.
Ja, altså der er din...
mås.
Hvad er der med den?
Den er...
Stor.
Det er bare noget, du siger.
Nej. Jeg mener det.
Den er enorm. Det er den største mås, jeg i mit liv har set.
Hvor er du bare sød.
Sikke en tosset dag.
I morges vågnede jeg som pungdyr, og nu er jeg en mammut.
Manny tog et ordentligt skridt med Ellie i dag.
Det gjorde han.
Han stod på usikkerhedens bred og kastede sig ud i dybet. Plask.
Det var da modigt, ikke? At han sådan så frygten i øjnene.
Det ved jeg ikke. Sabeltigere kender ikke frygten.
Alle dyr er da bange for noget. Det er det, der adskiller os fra... stenene.
Sten føler ingen frygt.
- Og de synker til bunds. - Hvad er det, du vil sige?
Det overrasker dig nok at vide, at jeg også har smagt den bitre frygt.
Har du virkelig?
Ja. Og selvom det virker utænkeligt,
har dovendyr naturlige fjender, der gerne vil såre eller på anden vis "dræbe" os.
- Ja, hvorfor mon? - For det meste er det jalousi.
Men sagen er, at frygt er helt naturligt.
Frygt er for byttedyr.
Jamen, så lader du vandet gøre dig til byttedyr.
Bare spring i og stol på dit instinkt.
De fleste dyr kan svømme som helt små.
For en tiger er det som at snige sig på maven for at fange et hjælpeløst byttedyr.
Bare hurtigere, okay? Her: Klo, spark, klo, spark.
Jeg sniger mig ind på byttet. Klo, spark.
Jeg ser mig tilbage for at se, om jeg bliver forfulgt.
Og jeg trækker vejret.
Og jeg sniger mig, jeg sniger mig, og jeg...
- Jeg falder. - Rettelse: Du synker.
Lidt ligesom en sten.
Kan vi nogle tricks? At rulle rundt eller noget?
Eller bruger vi bare vores vægt?
Ups. Undskyld.
Jeg har ikke helt styr på kræfterne endnu.
Du ved godt, at vi to nu har chancen for at redde vores art fra at uddø, ikke?
- Har vi? Hvordan gør vi da det? - Ja, altså... Du ved...
Hov, var du ude på at...?
Jeg har været mammut i fem minutter, og så bager du allerede på mig?
Jeg sagde ikke, at... Ikke lige nu. Engang med tiden.
- Jeg siger bare, det er vores ansvar. - Hvad?
Okay, det lød helt forkert. Jeg...
Du er smuk, men vi har kun lige mødt...
Ansvar? Gør du bare din pligt? Hænger det sådan sammen?
Du er klar til virkelig at ofre dig for at redde din art.
Nu skal du bare høre! Du redder ikke din art i aften eller nogen anden aften.
- Hvordan gik det? - Ikke så skidt.
Kom, vi går. Vi har rejst med jer hele dagen, og nu rejser I med os om natten.
Men vi kan ikke se om natten.
Så nyd oversvømmelsen.
Jeg holder ikke synet af ham ud.
Perverse dyr.
Du bliver da også bare venner med alle. Rigtig gode venner.
- Pas på, der er en stub. - Ikke mere.
Jeg tænkte, vi kunne gå sammen.
Crash, spørg mammutten, hvorfor han tror det.
Hun siger, hun synes, du er en nar, så gå din vej.
Det sagde hun ikke...
Måske kunne vi være lidt mere sammen...
Sig, at jeg skal bruge lidt plads at tænke i lige nu.
- Hun siger, du kan springe i en sø. - Og at pungdyr er lækre.
- Jeg kan altså godt høre hende. - Og hvad så?
I rører jer ikke.
Tak.
Manny, Ellie. Giv hinanden snablen.
Nu!
Crash, Eddie. Tag fat i kanten.
- Sjovt. Hvad er den rigtige plan? - Gør det så.
- Farvel, Eddie. - Farvel, Crash.
- Farvel, Ellie. - Nu!
Jeg er ked af, hvis jeg fik fornærmet dig før.
Hvad mener du med "hvis"?
At det fornærmede hende.
Jeg mener, at jeg fornærmede dig før.
- Du overreagerede jo bare. - Hvad?
- Tag det i dig. - Der står liv på spil her.
- Han siger noget. - Han er fuld af gas.
- Det var en misforståelse. - Det var ufølsomt.
- Sig undskyld. - Hvorfor? Hun overreagerede.
- Bare sig undskyld. - Nej.
- Gør det. - Okay, undskyld.
Hvad?
- Han har ret. Jeg overreagerede. - Så...?
Ikke ét ord til, eller jeg kommer ned og skubber jer ud over kanten.
Jeg har den.
Manny, Ellie, løb.
Så gjorde vi endelig noget rigtigt sammen.
Hej, bare glem mig. Jeg hænger bare her på kanten af klippen.
- Kan du huske de gode, gamle dage? - Hvilke nogen?
Du ved. I går og i sidste uge.
Dengang træerne gik op og ned, og jorden var fast under fødderne.
Jeps. Det var de gode, gamle dage.
Pungdyr var pungdyr, og mammutter var mammutter.
- Vi må hellere få sovet. - Ja.
Det er i morgen, at gribben sagde, at vi alle sammen dør.
Vent lidt.
Kan jeg hjælpe jer?
Se, det kalder jeg respekt.
Flot.
Der er nogen, der kan lide Sid.
Hvem er jeres boligarkitekt? Her er dødflot.
Ildkongen.
Ildkongen? Det er på tide, at nogen indså mit sande potentiale.
Lad der blive ild.
Hvis bare gutterne kunne se mig nu.
Det er enten rigtig godt eller rigtig skidt.
Nej.
Jeg er ildkonge. Ikke dræbe ildkonge. 1000 års skidt juju for at dræbe ildkongen.
Supervarm lava fra Jordens indre stiger mod overfalden
og smelter isen, der har hvilet i årtusinder.
I er en fremmelig race. Sammen kan vi finde en løsning.
Vi har en - offer ildkongen.
- Det er ikke så fremmeligt. - Det er et forsøg værd.
Nej.
Skidt juju.
Vand? Vand.
- Crash, jeg sagde, du skulle have tisset af. - Det var ikke mig. I hvert fald ikke det hele.
- Hvad sker der? - Vi sov over os. Vi skal af sted.
Hvad, hvis vi er de sidste, der er i live? Så skal vi genbefolke Jorden.
Hvordan? Alle de andre er mænd - eller vores søster.
Hej. Hej, Manny.
Sikke en nat. I gætter aldrig, hvad der skete.
Jeg tager et vildt gæt. Du gik i søvne.
Nej. Jeg blev kidnappet af en stamme minidovendyr.
- Det var mit andet gæt. - Og de tilbad mig.
Okay, de smed mig ned i en flammende tjærepøl, men de tilbad mig da.
Du drømte. Vandet stiger hurtigere, end vi bevæger os.
Jeg lover, at jeg blev kidnappet. Jeg blev tilbedt. Gutter?
Fint.
Kan vi sænke farten lidt? Jeg er ved at dø.
Det var bare en talemåde.
De sidder bare og stirrer på os.
Gid jeg vidste, hvad de tænkte på.
Sådan. Nu ved du, hvad de tænker på.
Hvad? Den er da meget god.
- Vi klarede den. - Ja, vi gav de uhyggelige gribbe tørt på.
Det er bare lidt varmt vand og damp. Hvor slemt kan det være?
Der gjorde jeg lige noget ufrivilligt og klamt.
Okay, kom så.
Manny. Tilbage. Det er det rene minefelt.
Der er kun én vej. Lige igennem.
Lige igennem? Vi vil helst ikke vove pelsen.
- Vi tager tilbage og går rundt om. - Det er der ikke tid til.
Dæmningen sprænger. I drukner bare.
Går vi lige igennem, bliver vi sprængt.
- Vi går frem. - Vi går tilbage.
- Frem. - Tilbage.
- Må jeg sige noget? - Nej!
- Du er så stædig og tykhovedet. - Det beviser vist sagen.
Jeg er en mammut!
- Kom så. - Fint.
Druknedøden lyder meget mere skånsom.
Sprængt i luften lyder så pludseligt.
Det er det rene selvmord. Manny, vent.
Se, unger, det er den sidste mammut.
Jeg har lige hørt, at du er uddød.
- Du kan ikke være to ting. - Hun synes, du er en nar.
Hvor er din store, lykkelige familie?
Hvad er der galt med dig?
Manny, kom nu! Vi skal videre. Kom!
Den vej.
Efterlad ikke børnene uden opsyn. Alle efterladte børn vil blive ædt.
- Har du set en mammut? - Nej.
Har du set et tre og en halv meter højt pungdyr?
- Har du set en mammut? - Det har jeg da. Kæmpestor var den.
- Hvor? - Jeg ser lige på den.
Ikke mig.
Staklen ved ikke, han er en mammut.
- Jeg kan ikke se hende. - Måske er hun allerede om bord.
Skynd jer, denne vej.
- Der er den. - Ellie. Hjælp!
Kom nu. Løb!
Skub.
- I er nødt til at gå. - Vi efterlader dig ikke.
- Det er en ordre. - Ellie, nej.
Ellie, bare rolig. Vi henter hjælp.
- Bliv her! - Ja, ja.
- Hjælp os. - Hjælp! Hjælp os dog.
Det er Ellie, hun sidder fast i en hule.
- Hjælp! - Jeg skal nok redde jer.
Fedt. Hvem skal så redde ham?
Du skulle tage at børste tænder.
Okay. Hop så i.
Kom så, din kryster. Kom nu!
Du kan godt.
Stol på dit instinkt. Angrib vandet.
Jeg er ikke dit bytte.
Angrib vandet. Snig dig ind på byttet.
Klo, spark. Det er det rene vand. Kom nu.
Klo, spark, klo, spark.
Hej. Jeg sniger mig ind på byttet.
Du klarede den, makker. Du gav vandet tørt på.
Det var ingenting. De fleste dyr kan svømme, fra de er børn.
Ja, men ikke tigere. Det sagde jeg bare ikke.
Der er han.
Ellie, hold fast.
Manny, bag dig-
Der er de.
De klarede den!
Vi troede aldrig, vi skulle se dig igen.
Vi lever.
Vi dør!
- Jeg går ingen steder. - Bedste, slip båden. Oversvømmelsen er slut.
- Nu er det min båd. - Kom, så går vi. Kom nu.
Stu. Vi klarede den. Vi lever.
Ellerjeg gør da.
Jeg har tænkt på at give svømmeundervisning.
"Sids sild."
Hils ildkongen.
Hej.
Ildkongen afbrød oversvømmelsen. Tag med os, store og noble flammemester.
Niks, stop lige ven halv. Det er et pænt tilbud.
Men ildkongen har allerede en aftale. Hans flok har brug for ham.
Han er det klæbende klister, der holder sammen på os.
Han samlede flokken, og vi er intet uden ham.
Mener du det?
Det betyder ikke, jeg vil røre ved dig.
Jeg forklarer senere.
Vi er ikke de sidste længere.
Kommer du ikke med?
Vil du gerne med dem?
Jeg er en mammut.
Jeg skulle sikkert være sammen med en mammut.
Synes du ikke?
Jo, medmindre...
Medmindre?
Medmindre jeg...
Jeg vil bare sige...
Jeg vil sige til dig...
Jeg håber, du finder alt det, du leder efter.
I lige måde.
Du har virkelig udviklet dig, siden vi mødtes, og det tager jeg gerne æren for,
men du skal lade fortiden hvile, så du kan få en fremtid.
- Gå med hende. - Det er okay.
Vi vil altid være dine venner.
- Jeg holder kontakten. - Ja, ja. Du er en god ven.
Jeg er med. Gå nu bare med dig.
Vores Manny er blevet voksen.
Ellie, vi skal ikke være sammen, fordi vi er nødt til det.
Vi skal være sammen, fordi vi gerne vil.
Og jeg vil være sammen med dig, Ellie.
- Hvad siger du så? - Manny, jeg troede, du skulle med...
Du er pungdyr nok for mig.
Nu er det bare dig og mig. To ungkarle på slap line i naturen.
Fint. Men jeg bærer dig altså ikke.
- Jeg har stadig min stolthed. - Kom nu, for gammelt venskabs skyld.
Jeg bærer ham.
- Men jeres flok går jo! - Vi er her nu.
Helle for bagsædet.
Manny, hvem kan du bedst lide? Mig eller Diego?
- Diego. Helt sikkert. - Hvad sagde jeg?
Du kan da ikke vælge mellem dine børn.
Han er ikke mit barn. Han er ikke engang min hund.
Havde jeg en hund, der havde et barn, og barnet havde et kæledyr, ville det være Sid.
- Må jeg få en hund? - Nej.
- Ellie, må jeg få en hund? - Selvfølgelig, skat.
Ellie, vi er nødt til at være konsekvente.
Jeg reddede dig, lille ven.
Slap af. Jeg reddede dig, lille ven. Kan du huske det'